## 13. apríl 2024

## Sv. Martina I., pápeža a mučeníka
ľubovoľná spomienka

Narodil sa v Todi v Umbrii (Taliansko). V Ríme ho prijali do kňazského stavu a roku 649 zvolili na Petrovu katedru. V tom istom roku sa konal koncil, na ktorom bol odsúdený blud monoteletov. Cisár Konštancius ho roku 653 zajal a odvliekol do Carihradu, kde si veľa vytrpel. Napokon ho previezli na Cherson a tam roku 656 zomrel.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Toto je pravý Boží deň,

žiariaci svetlom blaživým,

veď celý svet krv Kristova

zbavila jeho ťažkých vín.

On vrátil slepým svetlo, zrak

a hriešnym novú vieru vlial;

kto by sa musel strachom chvieť,

keď Pán i z lotra hriechy sňal?

Anjeli hľadia v úžase,

aký trest Kristus musel zniesť;

a lotor pri ňom kajúci

má prísľub raja ešte dnes.

Obdivuhodné tajomstvo:

sám Boh si ľudské telo vzal,

by telo zbavil nákazy,

aby hriech, vinu z ľudí sňal.

Môže byť niečo vzácnejšie,

keď milosť vinu zamení,

keď láska strávi, zničí strach

a v smrti život pramení?!

Ježišu, ty buď naveky

nám veľkonočnou radosťou,

pridruž nás k svojmu víťazstvu

znovuzrodených milosťou.

Tebe buď sláva, Ježišu,

ktorý si slávne z mŕtvych vstal;

Otcovi, Duchu Svätému

nech večne zuní pieseň chvál. Amen.

Alebo podľa ľubovôle vo férie po Veľkonočnej oktáve:

Nech z výšin neba radosť znie,

nech jasá more, plesá zem:

Ukrižovaný z mŕtvych vstal

a smrteľníkom život dal.

Vracia sa milostivý čas,

deň spásy zjavuje sa zas;

v ňom Baránkovou krvou svet

obmytý skvie sa ako kvet.

Tá smrť, tá láska zranená

vín odpustenie znamená;

zmučený silu nestratil

a premožený zvíťazil.

V tom máme nádej; veríme,

že s Kristom k sláve prídeme,

aj my budeme vzkriesení

a vlastniť život blažený.

A preto všetci, čo sme tu,

obetu čistú, presvätú

nábožne slávme, slávnostne,

veď všetko dobro plynie z nej.

Ježišu, ty buď naveky

nám veľkonočnou radosťou,

pridruž nás k svojmu víťazstvu

znovuzrodených milosťou.

Tebe buď sláva, Ježišu,

ktorý si slávne z mŕtvych vstal;

Otcovi, Duchu Svätému

nech večne zuní pieseň chvál. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pamätaj na nás, Pane, navštív nás svojou spásou. Aleluja.

Žalm 106
Hriechy ľudu a Božie zmilovanie v dejinách spásy
Toto bolo napísané ako napomenutie pre nás, ktorých zastihol koniec vekov. (1 Kor 10, 11)
I

Oslavujte Pána, lebo je dobrý, *

lebo jeho milosrdenstvo trvá naveky.

Kto vyrozpráva mocné skutky Pánove, *

kto všetku jeho chválu rozhlási?

Blažení sú tí, čo zachovávajú právo *

a konajú spravodlivo v každý čas.

Pamätaj na nás, Pane, z lásky k svojmu ľudu, *

navštív nás svojou spásou,

aby sme videli šťastie tvojich vyvolených, †

aby sme sa radovali z radosti tvojho ľudu *

a boli hrdí na teba so všetkými tvojimi dedičmi.

Hrešili sme ako naši otcovia, *

konali sme bezbožne, páchali sme neprávosť.

Naši otcovia v Egypte nechápali tvoje zázraky, †

zabudli na tvoje veľké dobrodenia *

a popudzovali ťa, keď sa blížili k moru, k Červenému moru.

Ale Boh ich pre česť svojho mena zachránil, *

aby ukázal svoju moc.

Červenému moru pohrozil a ono vyschlo; *

po morskom dne ich previedol ako po púšti.

Vyslobodil ich z rúk nevraživca *

a vymanil z rúk nepriateľa.

Ich utláčateľov voda zaliala, *

ani jeden z nich nezostal nažive.

Až potom uverili jeho slovám *

a pieseň chvály mu spievali.

No onedlho na jeho skutky zabudli *

a jeho rozhodnutiu sa vzopreli.

Na púšti sa oddali žiadostivosti *

a v bezvodnej krajine pokúšali Boha.

Dal im, čo si žiadali, *

ba dopustil, že sa presýtili.

V tábore zanevreli na Mojžiša *

a na Árona, posväteného Pánovho.

Otvorila sa zem a pohltila Dátana *

a zatvorila sa nad tlupou Ábironovou.

I vzbĺkol oheň v ich zástupe *

a bezbožníkov spálili plamene.

Ant. Pamätaj na nás, Pane, navštív nás svojou spásou. Aleluja.

Ant. 2 Dávaj pozor, aby si nikdy nezabudol na zmluvu s Pánom, svojím Bohom.

II

Urobili si teľa na Horebe *

a klaňali sa soche uliatej;

i zamenili svoju slávu *

za podobu býka, ktorý trávu požiera.

Zabudli na Boha, svojho záchrancu, *

ktorý vykonal veľké divy v Egypte,

zázraky v Chámovej krajine, *

v Červenom mori skutky úžasné.

Už povedal, že ich vyhubí, *

keby nebolo Mojžiša, jeho vyvoleného.

On si stal v prielome pred neho, *

aby odvrátil jeho hnev; aby ich nezničil.

Pohrdli krajinou, po ktorej hodno túžiť, *

neverili jeho slovám.

Vo svojich stanoch šomrali, *

nepočúvali Pánov hlas.

Vtedy zdvihol ruku proti nim, *

že ich zničí na púšti.

A že ich potomstvo roztrúsi medzi pohanmi *

a že ich rozoženie do cudzích krajín.

I pridali sa k Beélfegorovi, *

jedli z obiet mŕtvym bôžikom;

popudzovali Boha svojou podlosťou, *

až skaza na nich doľahla.

Ale povstal Fínes, vykonal rozsudok *

a pohroma prestala.

K dobru sa mu to pripočítalo *

z pokolenia na pokolenie naveky.

Pri meríbskych vodách popudili ho k hnevu; *

Mojžiš tu zle pochodil ich vinou;

tak ho rozčúlili, *

že nerozvážne slová vyslovil.

Ant. Dávaj pozor, aby si nikdy nezabudol na zmluvu s Pánom, svojím Bohom.

Ant. 3 Zachráň nás, Pane, a zhromaždi nás z krajín pohanských. Aleluja.

III

Nevyhubili národy, *

ako im Pán bol rozkázal.

Ale zmiešali sa s pohanmi *

a osvojili si ich správanie.

Uctievali sošky ich bôžikov *

a tie sa im stali osídlom.

Synov a dcéry *

obetovali zlým duchom.

Prelievali krv nevinnú, †

krv svojich synov a dcér *

obetovali modlám Kanaánu.

A zem bola poškvrnená krvou; †

znečistili sa svojimi skutkami *

a porušovali vernosť svojimi zločinmi.

Pán vzplanul hnevom proti svojmu ľudu, *

až sa mu sprotivilo jeho dedičstvo;

vydal ich do rúk pohanov; *

vládli nad nimi tí, čo ich nenávideli.

Nepriatelia ich trápili, *

pokorili a uvrhli do svojho područia.

Častejšie ich vyslobodil; †

no oni ho vždy rozčúlili nejakým výmyslom, *

až pre svoje neprávosti vyšli navnivoč.

Ale on zhliadol na ich súženie, *

keď počul ich náreky.

Rozpamätal sa na svoju zmluvu *

a zľutoval sa nad nimi, lebo je veľmi milosrdný.

A vzbudil k nim súcit *

u všetkých, čo ich odviedli do zajatia.

Zachráň nás, Pane, Bože náš, *

a zhromaždi nás z krajín pohanských,

aby sme mohli tvoje sväté meno velebiť *

a tvojou slávou sa honosiť.

Nech je zvelebený Pán, Boh Izraela, †

od vekov až naveky. *

A všetok ľud nech privolá: „Staň sa. Amen.“

Ant. Zachráň nás, Pane, a zhromaždi nás z krajín pohanských. Aleluja.

Boh nás znovuzrodil pre živú nádej. Aleluja.

Vzkriesením Ježiša Krista z mŕtvych. Aleluja.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy zjavenia svätého apoštola Jána

5, 1-14

Videnie Baránka

Ja, Ján, videl som v pravici Sediaceho na tróne knihu popísanú znútra i zvonka a zapečatenú siedmimi pečaťami. A videl som mocného anjela, ktorý ohlasoval mohutným hlasom: „Kto je hoden otvoriť knihu a rozlomiť jej pečate?“ Ale nik na nebi ani na zemi, ani pod zemou nemohol otvoriť knihu a nazrieť do nej. Ja som veľmi plakal, že sa nenašiel nik, kto by bol hoden otvoriť knihu a nazrieť do nej. A jeden zo starcov mi povedal: „Neplač, lebo zvíťazil Lev z Júdovho kmeňa, Koreň Dávidov; on otvorí knihu a jej sedem pečatí.“

I videl som v strede medzi trónom a štyrmi bytosťami uprostred starcov stáť Baránka, ktorý bol ako zabitý. Mal sedem rohov a sedem očí, čo je sedem Božích duchov, poslaných na celú zem. On pristúpil a vzal knihu z pravice Sediaceho na tróne. A keď ju vzal, štyri bytosti a dvadsiati štyria starci padli pred Baránkom. Každý mal citaru a zlatú čašu plnú kadidla, čo sú modlitby svätých, a spievali novú pieseň:

„Hoden si vziať knihu

a otvoriť jej pečate,

lebo si bol zabitý a svojou krvou si Bohu vykúpil

ľudí z každého kmeňa, jazyka, ľudu a národa

a urobil si ich kráľovstvom a kňazmi nášmu Bohu;

a budú kraľovať na zemi.“

Videl som a počul som hlas mnohých anjelov okolo trónu, bytostí a starcov. Boli ich myriady myriád a tisíce tisícov, a volali mohutným hlasom:

„Hoden je Baránok, ktorý bol zabitý,

prijať moc, bohatstvo a múdrosť,

silu, česť, slávu a dobrorečenie.“

A všetko tvorstvo na nebi, na zemi, pod zemou i na mori a všetko, čo je v nich, počul som volať: „Sediacemu na tróne a Baránkovi dobrorečenie a česť, sláva a moc na veky vekov.“

A štyri bytosti volali: „Amen.“ A starci padli a klaňali sa.

RESPONZÓRIUM

Porov. Zjv 5, 9bcd. 10a

Hoden si, Pane, vziať knihu a otvoriť jej pečate, lebo si bol zabitý * A svojou krvou si nás Bohu vykúpil. Aleluja.

Urobil si nás kráľovstvom a kňazmi nášmu Bohu. * A svojou.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listov svätého pápeža Martina Prvého

(Epist. 17: PL 87, 203-204)

Pán je blízko, prečo by som mal byť ustarostený?

Veľmi túžime stále upokojovať svojimi listami vašu lásku a zmierňovať vám vašu starosť o nás a s vami aj všetkým svätým a našim bratom, ktorí sa o nás starajú kvôli Pánovi. Pozrite, aj teraz vám píšem, čo nás tlačí. Hovorím pravdu v mene Krista, nášho Boha.

Sme celkom odlúčení od víru sveta a zbavení svojich hriechov; ba chýba nám aj to najpotrebnejšie k životu. Obyvatelia tejto krajiny sú všetko pohania a tí, čo sa tu usadili, prevzali pohanské mravy. Nemajú vonkoncom nijakú lásku, ani takú, akou sa ľudská prirodzenosť v účinnom súcite stále prejavuje aj u samých barbarov.

Ale prekvapil som sa a doteraz sa čudujem nad hrubosťou a nevšímavosťou všetkých, čo boli kedysi pri mne a boli mi priateľmi a blízkymi. Celkom zabudli na moje nešťastie a nechcú ani vedieť, kde som, či som na zemi, a či nie.

Čo myslíte, s akým svedomím sa môžeme postaviť pred Kristovu súdnu stolicu, kde budú žalovať a vydávať počet všetci ľudia, ktorí sú z tej istej hliny a hmoty?! Aká hrôza to padla na ľudí, že im prekáža zachovávať Božie prikázania, a aký to strach tam, kde sa báť netreba?! Vari nás až tak odcudzili zlí duchovia?! Alebo sa javím celému spoločenstvu Cirkvi ako nepriateľ a protivník?!

No nech Boh, ktorý chce, aby boli všetci spasení a poznali pravdu, upevní na príhovor svätého Petra ich srdcia v pravej viere a posilní ich proti každému bludárovi i proti každému, kto sa stavia proti našej Cirkvi. Nech ich zachová v stálosti, najmä pastiera, ktorého teraz dostali za predstaveného, aby v nijakom prípade neodpadli, ani sa neodchýlili a neopustili nič z toho, čo písomne vyznali pred Pánom a jeho svätými anjelmi, a to až do najmenších podrobností. Nech spolu s mojou maličkosťou dostanú z ruky nášho Pána a Spasiteľa Ježiša Krista veniec spravodlivosti za pravú vieru.

O toto moje úbohé telo sa postará sám Pán podľa toho, ako sa mu bude páčiť s ním naložiť, či už tak, že ho nechá v ustavičných súženiach, alebo mu poskytne trochu osvieženia. Veď Pán je blízko, prečo by som mal byť ustarostený? Dúfam predsa v jeho milosrdenstvo, že nezaváha zakončiť môj beh tak, ako už rozhodol.

Pozdravte všetkých vašich v Pánovi aj všetkých, čo z lásky k Bohu spolucítia s mojimi okovami. Nech vás vznešený Boh chráni svojou mocnou rukou pred každým pokušením a zachová pre svoje kráľovstvo.

RESPONZÓRIUM

2 Tim 4, 7-8a; Flp 3, 8b. 10

Dobrý boj som bojoval, beh som dokončil, vieru som zachoval. * Už mám pripravený veniec spravodlivosti. Aleluja.

On pohrdol pozemským životom a vošiel do nebeského kráľovstva. * Už mám.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci Bože, svätý Martin, pápež a mučeník, s tvojou pomocou nepodľahol hrozbám a mukám; daj, prosíme, aby sme s nezlomným duchom aj my vytrvalo znášali protivenstvá sveta. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky