## 13. január 2024

## Sv. Hilára, biskupa a učiteľa Cirkvi
ľubovoľná spomienka

Narodil sa v Poitiers začiatkom 4. storočia. Okolo roku 350 ho vyvolili za biskupa jeho rodného mesta. Rázne bojoval proti ariánom a cisár Konštantín ho poslal do vyhnanstva. Je autorom spisov plných múdrosti a pravej náuky. Bráni v nich katolícku vieru a vysvetľuje Sväté písmo. Zomrel roku 367.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Bože mocný a láskavý,

vesmíru dal si zákony;

jediný Boh v troch osobách,

hoden si všetkej poklony.

Počúvaj tento chválospev

a s ním aj vzlyky ľútosti;

nech srdce viny zbavené

vinie sa k tebe v radosti.

Nech oheň lásky očistnej

do našich útrob preniká,

opáš nám bedrá, priprav nás

na príchod Syna človeka.

Za to, že ticho nočnej tmy

rušíme spevmi zvučnými,

bohato naplň všetkých nás

darmi nebeskej otčiny.

Vyslyš nás, Otče láskavý,

pomôž nám, Kriste, Kráľ slávy,

s Otcom i Duchom Boh pravý,

a vládni, kraľuj nad nami. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Pôvodca slávy trvalej,

rozdávaš v daroch sedmorých

Svätého Ducha veriacim,

pomáhaj všetkým pokorným.

Choroby tela zažeň preč

a pohoršenie vykoreň,

vyhas v nás silu činov zlých

a nauč srdce pokore.

Nás jasnou mysľou obdaruj,

počestné dielo dokonči,

prosiacich prosby vypočuj,

daj život, čo sa neskončí.

Týždeň má v kruhu sedem dní,

v nich beží teraz všetok čas,

deň ôsmy, onen posledný,

privedie k súdu všetkých nás.

Už dnes ťa, Pane, prosíme,

v deň posledný nás neodsúď,

od zatratenia osloboď

a večnou odmenou nám buď!

Vtedy, keď, Bože láskavý,

vyslyšíš prosby národov,

naveky nech ti, Trojica,

spievame s láskou oddanou. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Kto sa poníži ako dieťa, ten je najväčší v nebeskom kráľovstve.

Žalm 131
Detská dôvera v Pána
Učte sa odo mňa, lebo som tichý a pokorný srdcom. (Mt 11, 29)

Pane, moje srdce sa nevystatuje, *

moje oči nehľadia povýšene.

Neženiem sa za veľkými vecami *

ani za divmi pre mňa nedosiahnuteľnými.

Ale ja som svoju dušu *

upokojil a utíšil.

Ako nasýtené dieťa v matkinom náručí, *

ako nasýtené dieťa, tak je moja duša vo mne.

Dúfaj, Izrael, v Pána *

odteraz až naveky.

Ant. Kto sa poníži ako dieťa, ten je najväčší v nebeskom kráľovstve.

Ant. 2 Môj Bože, v úprimnosti srdca som s radosťou obetoval všetko.

Žalm 132
Božie prisľúbenie Dávidovmu domu
Pán, Boh, mu dá trón jeho otca Dávida. (Lk 1, 32)
I

Pane, pamätaj na Dávida *

a na jeho veľkú ochotu,

že prisahal Pánovi *

a mocnému Bohu Jakubovmu zložil sľub:

„Do príbytku svojho domu nevkročím, *

ani sa neuložím na svoje lôžko;

svojim očiam nedoprajem spánku *

ani svojim viečkam zdriemnutia,

kým nenájdem miesto pre Pána, *

príbytok pre mocného Jakubovho Boha.“

Počuli sme, že archa je v Efrate, *

a našli sme ju na jaarských nivách.

Vstúpme teda do Pánovho príbytku *

a padnime k podnožke jeho nôh.

Zaujmi, Pane, miesto svojho odpočinku, *

ty a archa tvojej všemoci.

Tvoji kňazi nech sa odejú do spravodlivosti *

a tvoji svätí nech plesajú.

Pre svojho služobníka Dávida *

neodmietaj tvár svojho pomazaného.

Ant. Môj Bože, v úprimnosti srdca som s radosťou obetoval všetko.

Ant. 3 Dávidovi sa Pán zaviazal prísahou; je pravdivá: upevnil jeho kráľovstvo naveky.

II

Dávidovi sa Pán zaviazal prísahou; *

je pravdivá, nikdy ju neodvolá:

„Potomka z tvojho rodu *

posadím na tvoj trón.

Ak tvoji synovia dodržia moju zmluvu *

a moje príkazy, ktoré ich naučím,

aj ich synovia *

budú sedieť na tvojom tróne naveky.“

Lebo Pán si vyvolil Sion, *

želal si mať ho za svoj príbytok:

„To je miesto môjho odpočinku naveky; *

tu budem bývať, lebo som túžil za ním.

Štedro požehnám jeho komory, *

chlebom nasýtim jeho chudobných.

Jeho kňazov odejem do rúcha spásy *

a svätí budú plesať v radosti.

Tu Dávidovej moci dám vypučať, *

svojmu pomazanému pripravím svetlo.

Jeho nepriateľov hanbou zakryjem, *

no na jeho hlave zažiari diadém.“

Ant. Dávidovi sa Pán zaviazal prísahou; je pravdivá: upevnil jeho kráľovstvo naveky.

Poďte a pozrite na diela Pánove.

On vykonal úžasné veci na zemi.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Sirachovho syna

44, 1b-2. 16 – 45, 6

Chváľme otcov od Henocha po Mojžiša

Chváliť nám treba slávnych mužov,

našich otcov, ako nasledovali po sebe.

Pán ukázal veľkú slávu,

svoju vznešenosť od vekov.

Henoch sa páčil Bohu a bol prenesený do raja,

aby dal národom príklad pokánia.

Ukázalo sa, že Noe bol dokonale spravodlivý

a v čase hnevu stal sa zmierením.

Kvôli nemu bol zachránený zvyšok na zemi,

keď nastala potopa.

Bola s ním uzavretá večná zmluva,

aby už nijaké telo nemohlo byť zničené potopou.

Abrahám bol veľký otec mnohých národov

a ani škvrny sa na jeho sláve nenašlo;

zachoval zákon Najvyššieho

a uzavrel zmluvu s ním.

Túto zmluvu potvrdil na vlastnom tele

a v skúške sa ukázal verným.

Preto mu prisľúbil s prísahou,

že v jeho potomstve požehná národy

a dá mu narásť ako kopcu zeme

a jeho potomstvo ako hviezdy povýši

a dá im dedičstvo od mora až k moru

a od Rieky až na kraj zeme.

Aj s Izákom si takisto počínal

pre jeho otca Abraháma.

Pán mu dal požehnanie pre všetky národy

a potvrdil zmluvu nad Jakubovou hlavou.

Priznal mu jeho požehnania

a dal mu dedičstvo

a rozdelil jeho podiel medzi dvanásť kmeňov.

Z neho vyviedol milosrdného človeka,

ktorý našiel milosť v očiach všetkých ľudí

a bol milý Bohu aj ľuďom:

Mojžiša, ktorého pamiatka je požehnaná.

V sláve ho pripodobnil svätým,

urobil ho veľkým na postrach nepriateľom

a na jeho slovo urýchlil znamenia.

Oslávil ho pred očami kráľov

a dal mu moc nad svojím ľudom

a ukázal mu svoju slávu.

Pre jeho vernosť a tichosť ho posvätil

a vyvolil ho spomedzi všetkých ľudí.

Dal mu počuť svoj hlas

a zaviedol ho do oblaku.

Do rúk mu dal prikázania

a zákon života a múdrosti,

aby poúčal Jakuba

o svojej zmluve

a Izraela o svojich nariadeniach.

RESPONZÓRIUM

Porov. Dt 6, 3a; 7, 9; 6, 5

Počúvaj, Izrael, a svedomite zachovávaj Pánove príkazy. * A vedz, že Pán, tvoj Boh, je jediný Boh; on je verný Boh a zachová svoju zmluvu a lásku s tými, čo ho milujú.

Milovať budeš Pána, svojho Boha, celým svojím srdcom, celou svojou dušou a celou svojou silou. * A vedz.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu svätého biskupa Hilára O Trojici

(Lib. 1, 37-38: PL 10, 48-49)

Budem ti slúžiť tým, že budem o tebe hovoriť

Som si vedomý, Otče, všemohúci Bože, že je mojou povinnosťou a hlavnou úlohou môjho života, aby o tebe hovorilo každé moje slovo a každá moja veta.

Ani mi sama schopnosť hovoriť, ktorú si mi dal ty, nemôže priniesť nijakú inú väčšiu výhodu, ako tú, že ti bude slúžiť: že bude o tebe hovoriť a ohlasovať i svetu, ktorý ťa nepozná, i bludárovi, ktorý ťa popiera, že si a že si Otec, Otec jednorodeného Boha.

Ale týmto prejavujem iba svoju vôľu a musím prosiť o dar tvojej pomoci a tvojho milosrdenstva, aby si k tebe napnuté plachty našej viery a vyznania naplnil dychom svojho Ducha a hnal nás v smere začatého ohlasovania. Veď nám nie je neverný pôvodca prísľubu: „Proste a dostanete! Hľadajte a nájdete! Klopte a otvoria vám!“

My sme biedni, a preto budeme prosiť o to, čo nám chýba, vytrvalo budeme študovať výroky tvojich prorokov a apoštolov a budeme klopať na všetky zamknuté brány poznania. Ale iba ty môžeš udeliť, o čo prosíme, ukázať, čo hľadáme, a otvoriť, keď klopeme.

Ustrnuli sme totiž v akejsi lenivej otupenosti svojej prirodzenosti a slabosť nášho ducha, spútaná nevedomosťou, nám bráni chápať tvoje tajomstvá. Ale štúdium tvojho učenia nám otvára zmysel pre božské poznanie a poslušnosť viery nás dvíha ponad prirodzené domnienky.

Čakáme teda, že rozhýbeš začiatky tohto nesmelého podujatia, posilníš ich úspešným rastom a dáš nám účasť na duchu prorokov a apoštolov, aby sme ich výroky nechápali v inom význame, než ako ich povedali oni, i aby sme výstižnými slovami verne vyjadrovali skutočnosť.

Lebo budeme hovoriť to, čo oni tajomne ohlasovali: že ty si večný Boh, Otec večného jednorodeného Boha; že si jeden, nezrodený, a jeden je Pán Ježiš Kristus, pred vekmi z teba zrodený, a neslobodno ho uvádzať medzi bohmi, akoby bola rôzna pravda, ani neslobodno hlásať, že sa nezrodil z teba, jediného Boha, ani vyznávať, že je niečím iným ako pravým Bohom, ktorý sa zrodil z teba, pravého Boha a Otca.

Daruj nám teda pravý zmysel slova, svetlo rozumu, úctu k výrokom, vieru v pravdu a daj, nech aj hovoríme, v čo veríme; čiže keď od prorokov a apoštolov vieme, že ty si jeden Boh, Otec, a jeden je Pán Ježiš Kristus, nech sa nám darí proti bludárom, ktorí ťa popierajú, aj o tebe šíriť, že nie si osamelý Boh, aj o ňom hlásať, že nie je nepravý.

RESPONZÓRIUM

1 Jn 4, 2b-3a. 6c. 15

Každý duch, ktorý vyznáva, že Ježiš Kristus prišiel v tele, je z Boha. Duch, ktorý nevyznáva Ježiša, nie je z Boha. * Podľa toho poznávame Ducha pravdy a ducha bludu.

Kto vyzná: Ježiš je Boží Syn, ostáva v ňom Boh a on v Bohu. * Podľa.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci Bože, prosíme ťa, pomáhaj nám, aby sme správne chápali a verne vyznávali božstvo tvojho Syna, ktoré neochvejne obhajoval svätý biskup Hilár. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky