## 19. december 2024

## Štvrtok, Adventné obdobie, 3. týždeň
3. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Príď, Kriste, spása národov,

naroď sa z Panny Márie;

nech žasne svet a umĺkne:

taký zrod Boha hoden je.

Duch Svätý Pannu zatônil;

– neznala muža Mária –,

Slovo sa stáva človekom,

na kvet sa púčok rozvíja.

Pod srdcom Panny zreje Plod;

jej čistota je žiarivá,

jej čnosti – krásna kytica,

jak v chráme Boh v nej prebýva.

On, Mocný, dvojej podstaty,

nech sa už vydá na cestu,

nech vyjde z krásnej komnaty

zachrániť svoju nevestu.

Vo všetkom s Otcom rovnaký,

telom sa ľudským priodial,

by liečil naše slabosti

a večnú spásu daroval.

Žiaria už tvoje jasličky,

noc novým svetlom oplýva,

čo nevyhasí žiadna tma,

čo vlastní viera ohnivá.

Sláva ti, Kriste, Kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Žalm 89, 39-53
Nárek nad zrúcaninami Dávidovho domu
Vzbudil nám mocného Spasiteľa z rodu Dávida. (Lk 1, 69)
IV

A predsa si ho odmietol a zavrhol, *

nahneval si sa na svojho pomazaného.

Rozlomil si zmluvu so svojím sluhom, *

do prachu si zhodil jeho korunu,

všetky jeho múry si rozbúral *

a na trosky si premenil jeho pevnosti.

Plienili ho všetci, čo išli okolo, *

a na posmech vyšiel u susedov.

Povýšil si pravicu jeho utláčateľov, *

všetkým nepriateľom si spôsobil radosť.

Ostrie jeho meča si otupil *

a nepomáhal si mu pri boji.

Jeho lesku si urobil koniec *

a na zem si povalil jeho trón.

Skrátil si dni jeho mladosti, *

zahrnul si ho hanbou.

Ant. Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Ant. 2 Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

V

Ako dlho ešte, Pane? Navždy sa budeš ukrývať? *

Tvoj hnev bude blčať sťa oheň?

Spomeň si, aké krátke je moje trvanie, *

akých pominuteľných si utvoril všetkých synov ľudských!

Ktorýže človek môže žiť naveky a smrť neuzrieť, *

kto môže vyviaznuť z pazúrov smrti?

Kdeže sa, Pane, podela tvoja dávna priazeň, *

ako si prisahal Dávidovi vo svojej vernosti?

Spomeň si, Pane, na potupu svojich služobníkov, *

ktorá sa nakopila v mojom lone od mnohých národov,

ktorou, Pane, potupovali tvoji nepriatelia, *

ktorou potupovali kročaje tvojho pomazaného.

Nech je zvelebený Pán naveky. *

Staň sa. Amen.

Ant. Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

Ant. 3 Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Žalm 90
Nech je nad nami dobrotivosť Pána
U Pána je jeden deň ako tisíc rokov a tisíc rokov ako jeden deň. (2 Pt 3, 8)

Pane, stal si sa nám útočišťom *

z pokolenia na pokolenie.

Prv než sa vrchy zrodili †

a povstali zem i svet, *

ty, Bože, si od vekov až naveky.

Človeka vraciaš do prachu *

a hovoríš: „Vráťte sa, synovia človeka!“

Veď tisíc rokov je u teba ako deň včerajší, čo sa pominul, *

a ako jedna nočná stráž.

Uchvacuješ ich: sú ako ranný sen; *

sú ako bylina v rozpuku:

ráno kvitne a rastie, *

večer vädne a usychá.

Hynieme vskutku pre tvoj hnev *

a desí nás tvoje rozhorčenie.

Naše neprávosti si postavil pred svoj zrak *

a pred jas svojej tváre naše tajné chyby.

V tvojom hneve sa nám míňajú všetky dni *

a naše roky plynú ako vzdych.

Vek nášho žitia je sedemdesiat rokov *

a ak sme pri sile, osemdesiat.

No zväčša sú len trápením a trýzňou, *

ubiehajú rýchlo a my odlietame.

Kto pozná silu tvojho hnevu *

a s bázňou prijme tvoje rozhorčenie?

A tak nás nauč rátať naše dni, *

aby sme našli múdrosť srdca.

Obráť sa k nám, Pane; dokedy budeš meškať? *

Zľutuj sa nad svojimi služobníkmi.

Hneď zrána nás naplň svojou milosťou *

a budeme jasať a radovať sa po všetky dni života.

Rozveseľ nás za dni, keď si nás ponížil, *

za roky, keď sme okusovali nešťastie.

Nech sa tvoje dielo zjaví tvojim služobníkom *

a ich deťom tvoja nádhera.

Nech je nad nami dobrotivosť Pána, nášho Boha; †

upevňuj dielo našich rúk, *

dielo našich rúk upevňuj!

Ant. Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Ukáž nám, Pane, svoje milosrdenstvo.

A daj nám svoju spásu.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Izaiáša

47, 1. 3b-15

Žalospev nad Babylonom

Zostúp a posaď sa do prachu,

panenská dcéra Babylonu;

sadni si na zem namiesto trónu,

dcéra Chaldejcov,

lebo už ťa nebudú volať

jemnou a nežnou.

Budem sa pomstiť,

nezľutujem sa nad nikým,

hovorí náš vykupiteľ, ktorého meno je Pán zástupov,

Svätý Izraela.

Seď ticho, zalez do tmy,

dcéra Chaldejcov,

lebo už sa nebudeš volať

vládkyňou kráľovstiev.

Nahneval som sa na svoj ľud,

potupil som svoje dedičstvo

a vydal som ich do tvojej moci.

No ty si s nimi nemala zľutovanie,

aj starca si zaťažila svojím ťažkým jarmom

a hovorila si: „Naveky budem paňou.“

Nepripustila si si to k srdcu

a nemyslela si na svoj koniec.

A teraz počuj, rozkošnica,

čo si bývaš v bezpečí

a vravíš si v srdci: „Ja a okrem mňa niet nikoho;

nebudem sedieť ako vdova a bezdetnosť nepoznám.“

Príde na teba oboje,

náhle, v jeden deň:

i bezdetnosť, i vdovstvo;

znenazdania ťa zasiahnu

napriek množstvu tvojich čarov

a napriek sile tvojich zaklínaní.

Cítila si sa v svojej zlobe bezpečná

a hovorila si: „Nik ma nevidí.“

Tvoja múdrosť a tvoja vedomosť

ťa podviedli.

V srdci si si vravela:

„Ja a okrem mňa niet nikoho.“

Príde na teba nešťastie

a nebudeš ho vedieť odvrátiť;

prikvačí ťa pohroma,

ktorú nebudeš môcť zažehnať;

náhle na teba príde bieda,

ani sa nenazdáš.

No postav sa so svojimi čarami

a so silou svojich zaklínaní,

ktorými si sa zaoberala od svojej mladosti:

možno ti pomôžu, hádam naženieš strach.

Unavila ťa kopa tvojich plánov;

nech prídu a nech ťa zachránia tí,

čo skúmajú nebesia a pozorujú hviezdy,

a nech ti na začiatku každého mesiaca oznámia,

čo má prísť na teba.

Hľa, sú ako slama,

spáli ich oheň.

Nevyslobodia sa

z moci plameňa.

A nebude to žeravé uhlie, ktoré hreje,

ani ohnisko, ku ktorému sa dá sadnúť.

Tak pochodíš so svojimi čarodejníkmi,

ktorých si si zháňala

od svojej mladosti;

každý sa odtacká svojou cestou,

nebude toho, kto by ťa zachránil.

RESPONZÓRIUM

Iz 49, 13; 47, 4

Plesaj, nebo, a jasaj, zem, plesaním znejte, vrchy, * Lebo Pán sa zľutúva nad svojimi biednymi.

Meno nášho vykupiteľa je Pán zástupov, Svätý Izraela. * Lebo.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu svätého biskupa Ireneja Proti bludom

(Lib. 3, 20, 2-3: SCh 34, 342-344)

Poriadok vykupujúceho Vtelenia

Boh je slávou človeka, človek predmetom Božieho pôsobenia, všetkej jeho múdrosti a moci. Ako sa lekár osvedčuje na chorých, tak sa Boh prejavuje na ľuďoch. Preto aj Pavol píše: „Boh totiž všetkých uzavrel do nevery, aby sa nad všetkými zmiloval.“ Hovorí tu o človeku, ktorý neposlúchol Boha a stratil nesmrteľnosť, no potom dosiahol milosrdenstvo a skrze Božieho Syna dostal milosť Božieho synovstva.

A keď sa človek bez nadutosti a vystatovania bude pridŕžať pravej slávy, aká mu patrí vzhľadom na stvorenie a Stvoriteľa, ktorý je všemohúci Boh a všetko povoláva k existencii, a keď ho bude milovať, poslúchať a vzdávať mu vďaky, bude povýšený a dostane od neho ešte väčšiu slávu, lebo bude podobný tomu, ktorý zaňho zomrel.

Aj on sa narodil „v tele podobnom hriešnemu“, aby odsúdil hriech a potom ho ako odsúdenca vytrhol z tela. Tým vyzýva človeka, aby ho nasledoval; zaväzuje ho „napodobňovať“ Boha a vovádza ho do Otcovho poriadku, ktorý mu umožňuje vidieť Boha, ba dáva mu poznať ho ako Otca. Božie Slovo bývalo v človeku a stalo sa Synom človeka, aby človeka naučilo prijímať Boha a z Otcovho láskavého rozhodnutia naučilo Boha bývať v človeku.

Preto nám „sám Pán dal znamenie“ spásy, „Emanuela, ktorý sa narodil z Panny“. On bol „ten Pán, ktorý spasil ľudí“, lebo sami sa nemohli zachrániť. Preto aj Pavol hovorí o ľudskej slabosti: „Viem, že v mojom tele nesídli dobro.“ Tým naznačuje, že dobrodenie našej spásy nepochádza od nás, ale od Boha. A ďalej hovorí: „Ja som nešťastný človek; kto ma vyslobodí z tohto tela smrti?“ A hneď uvádza vysloboditeľa: milosť Ježiša Krista, nášho Pána.

To isté hovorí aj Izaiáš: „Posilňujte ruky zoslabnuté, upevňujte chvejúce sa kolená. Povedzte malomyseľným: Vzchopte sa, nebojte sa! Hľa, náš Boh! Príde odveta, odplata Boha. On sám príde a spasí nás.“ To znamená, že sa nemôžeme spasiť sami, ale len s Božou pomocou.

RESPONZÓRIUM

Jer 31, 10; 4, 5

Čujte, národy, Pánovo slovo a zvestujte ho do končín zeme. * Povedzte na ostrovoch v diaľavách: Už príde náš Spasiteľ.

Zvestujte a hlásajte, hovorte a volajte. * Povedzte.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si narodením svojho Syna z presvätej Panny zjavil svetu jas svojej slávy; daj, prosíme, aby sme toto nevýslovné tajomstvo vtelenia uctievali s neporušenou vierou a oslavovali s úprimnou oddanosťou. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky