## 20. január 2024

## Sobota, Cezročné obdobie, 2. týždeň
2. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Večné svetlo, mocná žiara,

deň, čo nikdy nezhasne,

víťaz nad tmou, nad tmou noci

tvoríš svetlo prekrásne,

rozháňaš noc, ničíš temno,

myseľ čistíš úžasne.

Keď sa zjavíš, precitneme,

keď zavoláš, vstávame,

keď nám svietiš, blažení sme,

a keď mizneš, padáme;

tvoj jas zničí vládu smrti,

v tvojom svetle jasáme.

S tebou i smrť premôžeme,

temnú noc a celý svet;

preto nám daj, kráľ náš večný,

ono svetlo jasavé,

ktoré noc už nezatemní,

ale bude piesňou znieť.

Sláva Otcu, sláva Tebe,

sláva Duchu Svätému,

v troch osobách jedinému

Bohu nášmu pravému,

životu a svetlu, láske,

sláva Menu milému. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Bože, čo sám si zo seba,

Bože, Syn, Otca veleba,

Bože, Duch, ktorý plynieš z nich,

príď ku nám, pomôž, čuj náš vzdych.

Ty nášho srdca túžba, jas,

ty láska, svätosť, krása krás,

ty radosť naša, pomôž nám

pozdvihnúť dušu k výšinám.

Otec, Pán všade na zemi,

so Synom z Panny zrodeným

spravuj nás v Duchu Presvätom,

veď kroky naše životom.

Trojica, žriedlo života,

aká je tvoja dobrota:

stvorila ľudstvo ponajprv,

obnovila ho skrze Krv.

Bo Jednota nás stvorila,

Kristova láska spasila,

on za nás trpel, mal nás rád:

sme Božie deti, on – náš brat.

Trojici Svätej radosť buď,

pokoj a moc a vláda, súd,

všemohúcnosť a ozdoba,

úcta a česť a veleba. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pán jediný koná veľké zázraky; jeho milosrdenstvo je večné.

Žalm 136
Veľkonočný chválospev
Keď rozprávaš o Pánových skutkoch, chváliš ho. (Kassiodor)
I

Oslavujte Pána, lebo je dobrý, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Oslavujte Boha nad bohmi, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Oslavujte Pána nad pánmi, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On jediný koná veľké zázraky, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On múdro stvoril nebesia, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On rozprestrel zem nad vodami, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On stvoril veľké svetlá, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné:

slnko, aby panovalo vo dne, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné,

mesiac a hviezdy, aby panovali v noci, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Ant. Pán jediný koná veľké zázraky; jeho milosrdenstvo je večné.

Ant. 2 On vyviedol Izraela z Egypta mocnou rukou a vystretým ramenom.

II

On pobil egyptských prvorodencov, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On vyviedol Izraela spomedzi nich, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné;

mocnou rukou a vystretým ramenom, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On rozdelil Červené more na dve časti, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

A Izraela previedol jeho stredom, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

V Červenom mori zatopil faraóna i jeho vojsko, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Ant. On vyviedol Izraela z Egypta mocnou rukou a vystretým ramenom.

Ant. 3 Oslavujte Boha nebies; on nás oslobodil od našich nepriateľov.

III

On previedol svoj ľud cez púšť, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On pobil význačných kráľov, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

A pozabíjal mocných kráľov, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Sehona, kráľa amorejského, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné;

a Oga, kráľa Bášanu, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné;

a ich krajinu dal za dedičstvo, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné;

za dedičstvo Izraelovi, svojmu služobníkovi, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On pamätal na nás v našom ponížení, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

A oslobodil nás od našich nepriateľov, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On dáva pokrm každému stvoreniu, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Oslavujte Boha nebies, *

lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Ant. Oslavujte Boha nebies; on nás oslobodil od našich nepriateľov.

Ukáž mi, Pane, svoje cesty.

A pouč ma o svojich chodníkoch.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Deuteronómium

16, 1-17

Slávenie sviatkov

V tých dňoch Mojžiš povedal ľudu:

„Dávaj pozor na mesiac Abib, aby si slávil Veľkú noc Pánovi, svojmu Bohu, lebo v mesiaci Abib vyviedol ťa Pán, tvoj Boh, v noci z Egypta. Budeš obetovať Pánovi, svojmu Bohu, veľkonočného baránka z oviec a dobytka na mieste, ktoré si vyvolí Pán, tvoj Boh, aby tam prebývalo jeho meno. Nebudeš s ním jesť kysnutý chlieb. Sedem dní budeš jesť bez kvasu chlieb trápenia, lebo narýchlo si vyšiel z Egypta, aby si po všetky dni svojho života pamätal na deň svojho východu z Egypta. Sedem dní nebude vidno kvas na celom tvojom území. A z mäsa, z toho, ktoré sa obetuje večer, nezostane nič do rána prvého dňa. Veľkonočného baránka nesmieš obetovať v hociktorom svojom meste, ktoré ti dá Pán, tvoj Boh, ale iba na mieste, ktoré si vyvolí Pán, tvoj Boh, aby tam prebývalo jeho meno, budeš obetovať veľkonočného baránka večer pri západe slnka, vtedy, keď si vyšiel z Egypta. Upečieš a zješ ho na mieste, ktoré si vyvolí Pán, tvoj Boh, a ráno vstaneš a pôjdeš do svojich stanov. Šesť dní budeš jesť nekvasený chlieb aj na siedmy deň, lebo je slávnostné zhromaždenie na počesť Pána, tvojho Boha; nebudeš pracovať.

Sedem týždňov budeš počítať odo dňa, keď priložíš kosák k obiliu, a budeš sláviť sviatok Týždňov na počesť Pána, svojho Boha, ako dobrovoľnú obetu svojej ruky, ktorú prinesieš podľa požehnania Pána, svojho Boha. A budeš hodovať pred Pánom, svojím Bohom, ty, tvoj syn i tvoja dcéra, tvoj sluha i tvoja slúžka aj levita, čo býva v tvojich bránach, cudzinec, sirota aj vdova, čo sa zdržujú s tebou na mieste, ktoré si vyvolí Pán, tvoj Boh, aby tam prebývalo jeho meno. Budeš si pamätať, že si bol otrokom v Egypte, a budeš zachovávať a plniť tieto nariadenia.

Aj slávnosť Stánkov budeš sláviť sedem dní, keď zoberieš svoju úrodu z humna a z lisu. A budeš hodovať na svoj sviatok ty i tvoj syn a dcéra, tvoj sluha a slúžka, aj levita a cudzinec, sirota a vdova, čo bývajú v tvojich bránach. Sedem dní budeš sláviť sviatky Pánovi, svojmu Bohu, na mieste, ktoré si vyvolí Pán. Lebo Pán, tvoj Boh, ti požehná celú tvoju úrodu a každé dielo tvojich rúk a ty sa budeš iba radovať.

Trikrát do roka sa všetko z teba, čo je mužského rodu, ukáže pred tvárou Pána, tvojho Boha, na mieste, ktoré si vyvolí: na slávnosť Nekvasených chlebov, na slávnosť Týždňov a na slávnosť Stánkov. A neukáže sa pred Pánom naprázdno, ale každý prinesie obetu podľa toho, čo bude mať podľa požehnania Pána, tvojho Boha, ktoré ti dá.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Dt 16, 14. 15; Nah 2, 1

Budeš hodovať na svoj sviatok ty i tvoj syn a dcéra aj levita a cudzinec, sirota a vdova; * Lebo Pán ťa požehná a ty sa budeš radovať.

Hľa, na vrchoch sú nohy posla, ktorý zvestuje pokoj: Júda, sláv svoje sviatky. * Lebo Pán.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu svätého biskupa Ireneja Proti bludom

(Lib. 4, 18, 1-2. 4. 5: SCh 100, 596-598. 606. 610-612)

Čistá obeta Cirkvi

Obetný dar Cirkvi, ktorý Pán prikázal prinášať na celom svete, je v Božích očiach čistou a jemu milou obetou. Nie preto, že by od nás potreboval obetu, ale preto, že ten, čo obetuje, sám je oslávený v tom, čo obetuje, ak sa jeho dar prijme. Darom sa totiž preukazuje kráľovi aj úcta, aj láska. Pán chcel, aby sme ho prinášali v úplnej jednoduchosti a nevinnosti. Preto povedal: „Keď teda prinášaš dar na oltár a spomenieš si, že tvoj brat má niečo proti tebe, nechaj svoj dar pred oltárom a choď sa najprv zmieriť so svojím bratom. Až potom príď a obetuj svoj dar.“ Bohu teda máme prinášať prvotiny z jeho stvorenia, ako aj Mojžiš hovorí: „Neukážeš sa naprázdno pred Pánom, svojím Bohom“, aby si človek prejavom vďačnosti získal jeho priazeň a dostal od neho odmenu.

A obety ako také neboli zrušené. Obetné dary boli aj tam a obetné dary sú aj tu: obety vyvoleného ľudu, obety Cirkvi. Zmenil sa iba druh, lebo ich už neprinášajú otroci, ale slobodní. Pán je jeden a ten istý, ale obeta otrokov má svoj vlastný charakter a obeta slobodných svoj, aby sa aj obetami vyjadrila sloboda. Veď u neho nie je nič ľahostajné ani bez významu, ani bez dôvodu. A preto mu zasväcovali desiatky z toho, čo mali. Ale tí, čo dostali slobodu, odovzdali Pánovi do používania všetko, čo majú. S radosťou a slobodne dali, nie malé veci, lebo mali nádej na väčšie. Tak ako tá chudobná vdova, čo dala celé svoje živobytie do Božej pokladnice.

Sme povinní prinášať Bohu obety a vyjadrovať Bohu, Stvoriteľovi, vďačnosť za všetko, s čistým úmyslom a nepokryteckou vierou, s pevnou nádejou a horúcou láskou prinášať prvotiny z tých stvorení, ktoré sú jeho. A túto čistú obetu prináša iba Cirkev Stvoriteľovi tým, že mu so vzdávaním vďaky obetuje z jeho stvorení.

Veru, obetujeme mu to, čo je jeho, priliehavo ohlasujeme spoločenstvo a jednotu a vyznávame zmŕtvychvstanie tela i ducha. Tak ako chlieb zo zeme, keď nad ním vzývame Boha, už nie je obyčajným chlebom, ale Eucharistiou, ktorá pozostáva z dvoch prvkov, z pozemského a z nebeského, tak aj naše telá, keď prijímajú Eucharistiu, už nie sú porušiteľné, ale majú nádej na zmŕtvychvstanie.

RESPONZÓRIUM

Porov. Hebr 10, 1. 14; Ef 5, 2b

Zákon je len tieňom, a nie vlastný obraz vecí. Nikdy nemôže tými istými obetami, prinášanými bez prestania, urobiť dokonalými tých, čo prichádzajú. * Kristus však jedinou obetou navždy zdokonalil tých, čo sa posväcujú.

On nás miluje a vydal seba samého Bohu za nás ako dar a obetu ľúbeznej vône. * Kristus.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, ty riadiš všetko na nebi i na zemi; dobrotivo splň prosby svojho ľudu a daruj našim časom svoj pokoj. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky