## 23. december 2024

## Pondelok, Adventné obdobie, 4. týždeň
4. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Príď, Kriste, spása národov,

naroď sa z Panny Márie;

nech žasne svet a umĺkne:

taký zrod Boha hoden je.

Duch Svätý Pannu zatônil;

– neznala muža Mária –,

Slovo sa stáva človekom,

na kvet sa púčok rozvíja.

Pod srdcom Panny zreje Plod;

jej čistota je žiarivá,

jej čnosti – krásna kytica,

jak v chráme Boh v nej prebýva.

On, Mocný, dvojej podstaty,

nech sa už vydá na cestu,

nech vyjde z krásnej komnaty

zachrániť svoju nevestu.

Vo všetkom s Otcom rovnaký,

telom sa ľudským priodial,

by liečil naše slabosti

a večnú spásu daroval.

Žiaria už tvoje jasličky,

noc novým svetlom oplýva,

čo nevyhasí žiadna tma,

čo vlastní viera ohnivá.

Sláva ti, Kriste, Kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Aký dobrý je Boh voči statočným. †

Žalm 73
Prečo trpí spravodlivý
Blahoslavený je, kto sa na mne nepohorší. (Mt 11, 6)
I

Aký dobrý je Boh voči statočným, *

† Boh voči tým, čo majú srdce čisté.

No mne sa temer nohy podlomili, *

takmer som sa zapotácal.

Lebo som žiarlil na chvastúňov, *

keď som videl, ako bezstarostne si žijú hriešnici.

Neprekáža im zhola nič, *

sú zdraví a vypasení,

nesužujú sa ako iní smrteľníci, *

ani netrpia ako iní ľudia.

Preto ich pýcha ovíja sťa náhrdelník *

a násilnosť ich zahaľuje ako rúcho.

Akoby z tuku sa liahne ich zloba *

a vybuchuje zlomyseľnosť.

Posmievajú sa a zlomyseľne hovoria, *

povýšenecky sa zastrájajú.

Ústa dvíhajú proti nebu *

a jazyk sa im vláči po zemi.

Sedia si na výšinách *

a nezasahuje ich povodeň.

Vravia si: „Vari to vidí Boh? *

A vie o tom Najvyšší?“

Hľa, to sú hriešnici: *

bezstarostne si žijú a hromadia bohatstvo.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Aký dobrý je Boh voči statočným.

Ant. 2 Smiech hriešnikov sa obráti na nárek a radosť na žiaľ.

II

Nuž povedal som si: „Veru nadarmo som si srdce čisté zachoval *

a v nevinnosti som si ruky umýval;

šľahaný som deň čo deň *

a trestaný už od rána.“

Keby som si povedal: „Budem rozprávať ako oni,“ *

to by som, veru, zradil pokolenie tvojich synov.

Tu som sa zamyslel, aby som to pochopil; *

zrejme to bolo nad moje sily,

kým som, Bože, nevstúpil do tvojej svätyne, *

kde som pochopil, aký bude ich koniec.

Naozaj ich staviaš na pôdu šmykľavú *

a vrháš ich do záhuby.

Ako vychádzajú navnivoč! *

Náhle je po nich, hynú od hrôzy.

Ako sen prebúdzajúceho sa človeka, *

tak sa rozplynú, keď zakročíš ty, Pane.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Smiech hriešnikov sa obráti na nárek a radosť na žiaľ.

Ant. 3 Hynú všetci, čo sa vzďaľujú od teba; pre mňa je slasťou byť v Božej blízkosti.

III

Moje srdce je plné trpkosti *

a celé vnútro doráňané.

Hlúpy som bol a nechápavý *

a pred tebou som bol ako dobytča.

Ale ja som stále pri tebe *

a ty mi držíš pravicu.

Vedieš ma podľa svojho zámeru *

a nakoniec ma prijmeš do slávy.

Veď kohože mám na nebi? *

A keď som pri tebe, nič pozemské ma neteší.

Hynie mi telo i srdce, *

no Boh je Boh môjho srdca a podiel večitý.

Hľa, ako hynú všetci, čo sa vzďaľujú od teba, *

zatracuješ všetkých, čo sú ti neverní.

Pre mňa je slasťou byť v Božej blízkosti *

a v Pánu Bohu svoju nádej mať

a ohlasovať všetky jeho diela *

v bránach dcéry sionskej.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Hynú všetci, čo sa vzďaľujú od teba; pre mňa je slasťou byť v Božej blízkosti.

Pane, nech zostúpi na mňa tvoje zmilovanie.

Tvoja pomoc, ktorú si prisľúbil.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Izaiáša

51, 1-11

Prísľub spásy Abrahámovým synom

Počúvajte ma, čo sa usilujete o spravodlivosť,

vy, ktorí hľadáte Pána;

pozrite na skalu, z ktorej ste vytesaní,

a do hlbokej jamy, z ktorej ste vykopaní.

Pozrite na svojho otca Abraháma

a na Sáru, ktorá vás zrodila;

lebo len jeho som povolal,

požehnal a rozmnožil.

Tak Pán poteší aj Sion,

poteší všetky jeho rozvaliny;

jeho púšť premení na Eden

a pustinu na Pánovu záhradu.

Zjaví sa tam radosť a veselosť,

vzdávanie vďaky a piesne oslavné.

Pozrite sa na mňa, ľud môj,

počúvajte ma, národy,

lebo odo mňa vyjde zákon

a svoje právo postavím za svetlo národom.

Blízko je moja spravodlivosť,

vychádza moja spása

a moje ramená budú súdiť národy;

vo mňa budú dúfať ostrovy,

budú upierať oči na moje rameno.

Zdvihnite k nebu svoje oči,

potom sa dolu na zem pozrite;

lebo nebesia sa rozplynú ako dym

a zem sa ako rúcho rozpadne

a jej obyvatelia podobne zahynú.

Ale moja spása bude trvať naveky

a moja spravodlivosť nepominie.

Počúvajte ma, vy, čo poznáte spravodlivosť,

ľud, čo nosí v srdci môj zákon:

nebojte sa potupy od ľudí

a neľakajte sa ich urážok,

lebo ich zožerie červ ako šaty,

ako vlnu ich rozožerie moľ,

ale moja spravodlivosť bude trvať naveky

a moja spása z pokolenia na pokolenie.

Zdvihni, zdvihni sa, opáš sa silou,

rameno Pánovo;

zdvihni sa ako za dávnych dní,

ako v pokoleniach predošlých.

Vari si ty nezabilo Rahaba

a nezasadilo ranu drakovi?

Vari si ty nevysušilo more,

vodu obrovskej priepasti,

a nepremenilo hlbinu mora na cestu,

aby mohli prejsť vyslobodení?

A tí, ktorých Pán vykúpil, sa vrátia,

s jasotom prídu na Sion.

Večná radosť ovenčí im hlavy,

zaplaví ich radosť a veselosť,

zmizne bôľ a vzdychanie.

RESPONZÓRIUM

Porov. Iz 51, 4. 5; 35, 10

Pozrite sa na mňa, ľud môj, počúvajte ma, národy. * Blízko je moja spravodlivosť, vychádza moja spása.

A tí, ktorých Pán vykúpil, sa vrátia, s jasotom prídu na Sion. * Blízko je moja spravodlivosť, vychádza moja spása.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu svätého kňaza Hipolyta Proti Noetovmu bludu

(Cap. 9-12: PG 10, 815-819)

Zjavenie skrytého tajomstva

Bratia, jeden Boh je a my ho nepoznáme odnikiaľ lepšie ako zo Svätého písma. Preto máme vedieť všetko, čo Sväté písmo hlása, a máme poznať všetko, čo učí. Tak máme veriť v Otca, ako sám chce, aby sme verili, a jeho Syna máme tak oslavovať, ako chce, aby sme oslavovali, a Ducha Svätého máme prijímať tak, ako nám ho on chce darovať. Nie podľa našej vôle ani podľa vlastného vkusu, ani nesmieme robiť násilie tomu, čo sme dostali od Boha, ale všetko treba chápať tak, ako nás on sám vo Svätom písme učí.

Keď bol Boh sám a okrem neho nebolo nič rovnako večné, rozhodol sa vytvoriť svet. A stvoril ho tak, že si pomyslel, chcel a povedal; a svet začal jestvovať: vznikol tak, ako on chcel, a urobil ho tak, ako chcel. Stačí nám teda vedieť, že Boh nemá nijakého súčasníka. Okrem neho nebolo nič; on bol jediný a všetko obsahoval. Nechýbal mu totiž rozum ani múdrosť, ani moc, ani rozvážnosť. Všetko v ňom bolo: on bol všetkým. Kedy chcel a ako chcel, v čase, ktorý sám určil, zjavil svoje Slovo, skrze ktoré stvoril všetko.

Kým mal toto Slovo u seba, bolo pre stvorený svet neviditeľné; no zopakoval svoj stvoriteľský hlas a urobil ho viditeľným: zrodil Svetlo zo Svetla a daroval stvoreniu Pána i zmysel. Toho, ktorý bol dovtedy viditeľný iba jemu, svetu však neviditeľný, urobil viditeľným, aby ho svet mohol pri jeho zjavení vidieť a mohol byť spasený.

Preto keď prišiel na svet, zjavil sa ako Boží služobník. Všetko je teda skrze neho a on sám je z Otca.

To on dal zákon a prorokov, on im dal Svätého Ducha, a tým ich nútil hovoriť; prijali mocné Otcovo vnuknutie a hlásali jeho rozhodnutie a vôľu.

Slovo sa teda stalo viditeľným, ako hovorí svätý Ján. Súhrnne opakuje, čo povedali proroci, a dokazuje, že toto je to Slovo, skrze ktoré vzniklo všetko. Lebo hovorí: „Na počiatku bolo Slovo a Slovo bolo u Boha a to Slovo bol Boh. Všetko povstalo skrze neho a bez neho nepovstalo nič.“

A ďalej hovorí: „Svet povstal skrze neho, a svet ho nepoznal. Prišiel do svojho vlastného, a vlastní ho neprijali.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Iz 9, 6. 7; Lk 1, 32; Jn 1, 4

Chlapček sa nám narodí a budú ho volať Mocný Boh. * On bude sedieť na tróne svojho otca, Dávida, a bude vládnuť; na jeho pleciach spočíva vláda.

V ňom bol život a život bol svetlom ľudí. * On bude sedieť na tróne svojho otca, Dávida, a bude vládnuť; na jeho pleciach spočíva vláda.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, už sú blízko sviatky narodenia tvojho Syna v ľudskom tele; prosíme ťa, nech nám, tvojim nehodným služobníkom, preukáže svoju milosrdnú lásku tvoje Slovo, Ježiš Kristus, ktorý si vzal telo z Panny Márie a prebýval medzi nami. Lebo on je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky