## 9. júl 2024

## Sv. Augustína Zhao Ronga, kňaza,
a spoločníkov, mučeníkov
ľubovoľná spomienka

Svätý Augustín sa narodil v Číne. Keď ako cisársky vojak sa vytrvalosťou svätých mučeníkov obrátil k viere, a stal sa kňazom, roku 1815 sám podstúpil mučeníctvo pre vyznávanie a hlásanie evanjelia. Spolu s ním sa spomínajú premnohí spoločníci mučeníci Božej Cirkvi, ktorí ako biskupi, kňazi, rehoľníci, rehoľnice ako aj laici muži, ženy, chlapci, dievčatá a deti v rozličnom veku a na rozličných miestach Číny svedčili uprostred súžení slovom i skutkom o Kristovom bohatstve.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Ó, mučeníkov slávny Kráľ

a vyznávačov koruna,

ty vedieš k veciam nebeským

tých, ktorí zhrdli zemskými.

Buď k našim prosbám láskavý,

hľaď na náš prejav oslavy,

pre svätosť tvojich víťazov

aj nám buď pevnou nádejou.

Ty v mučeníkoch víťazíš

a vyznávačov zachrániš:

Premôž aj naše nečnosti,

Uštedrovateľ milosti.

Buď sláva Bohu Otcovi

i jedinému Synovi

i Duchu Tešiteľovi

teraz i večné na veky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pánovi zver svoje cesty; on sa už postará.

Žalm 37
Údel zlých a údel spravodlivých
Blahoslavení tichí, lebo oni budú dedičmi zeme. (Mt 5, 5)
I

Nerozhorčuj sa nad ničomníkmi *

a nežiarli na tých, čo pášu neprávosť.

Veď oni uschnú rýchlo ako tráva *

a zvädnú ako zelená bylina.

Ale spoľahni sa na Pána a dobre rob *

a budeš bývať v svojej krajine a tešiť sa z bezpečia.

Hľadaj radosť v Pánovi *

a dá ti, za čím túži tvoje srdce.

Pánovi zver svoje cesty a jemu dôveruj, *

on sa už postará.

Tvoju spravodlivosť vyvedie na povrch ako svetlo *

a tvoje právo ako poludňajší jas.

Odovzdaj sa Pánovi a dúfaj v neho; †

nepretekaj sa s tým, čo kráča od úspechu k úspechu, *

a s človekom, čo strojí úklady.

Prestaň sa hnevať a zanechaj zlosť, *

nerozčuľuj sa, to vedie len k zlému.

Všetci ničomníci budú zničení, *

lež tí, čo dúfajú v Pána, stanú sa dedičmi zeme.

Ešte chvíľku a už nebude hriešnika; *

budeš hľadať jeho miesto, a nenájdeš.

Tichí však zdedia zem *

a budú žiť v šťastí a pokoji.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pánovi zver svoje cesty; on sa už postará.

Ant. 2 Vyhýbaj zlu a dobre rob; spravodlivých posilňuje Pán.

II

Hriešnik snuje nástrahy spravodlivému *

a škrípe proti nemu zubami.

Ale Pán sa mu smeje, *

lebo už vidí, ako sa blíži jeho deň.

Hriešnici tasia meč *

a napínajú luk,

chcú zraziť bedára i chudáka *

a zavraždiť tých, čo kráčajú po správnej ceste.

Lenže ten meč vnikne do ich vlastného srdca *

a ten luk sa im doláme.

Lepšie to málo, čo má spravodlivý, *

než veľké bohatstvá hriešnikov.

Veď ramená hriešnikov budú polámané, *

no spravodlivých posilňuje Pán.

O život bezúhonných sa stará Pán *

a ich dedičstvo trvá naveky.

V nešťastí zahanbení nebudú *

a v čase hladu budú nasýtení.

Ale hriešnici, tí zahynú, †

nepriatelia Pána, tí sa pominú ako nádhera lúk *

a stratia sa ako dym.

Hriešnik si požičiava, a nevracia, *

lež spravodlivý má súcit a rozdáva.

Tí, ktorým žehná Pán, budú dedičmi zeme *

a tí, ktorým zlorečí, zahynú.

Pán upevňuje kroky človeka *

a sprevádza ho na ceste.

Ak padne, neostane ležať, *

veď Pán ho drží za ruku.

Bol som mladík, teraz som starec, †

a nevidel som spravodlivého, že by bol opustený, *

ani jeho deti žobrať o chlieb.

Pretože sa ustavične zľutúva a požičiava, *

na jeho potomstve požehnanie spočinie.

Vyhýbaj zlu a dobre rob *

a budeš mať domov naveky.

Lebo Pán miluje spravodlivosť *

a neopúšťa svojich svätých.

Nespravodlivci navždy vyhynú *

a pokolenie bezbožných bude zničené.

Lež spravodliví zdedia zem, *

budú ju obývať na veky vekov.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Vyhýbaj zlu a dobre rob; spravodlivých posilňuje Pán.

Ant. 3 Očakávaj Pána a jeho cesty sa pridŕžaj.

III

Z úst spravodlivého zaznieva múdrosť *

a jeho jazyk hovorí, čo je správne.

V jeho srdci je zákon Boží *

a jeho kroky nezakolíšu.

Hriešnik striehne na spravodlivého *

a usiluje sa ho usmrtiť;

lenže Pán mu ho v rukách nenechá, *

nedá ho odsúdiť, keď bude súdený.

Očakávaj Pána a jeho cesty sa pridŕžaj; †

on ťa povýši za dediča zeme *

a dožiješ sa záhuby hriešnikov.

Videl som bezbožného, ako sa vyťahoval *

a vypínal sťa céder košatý;

no sotva som prešiel, už ho tam nebolo, *

aj som ho hľadal, ale nenašiel.

Všímaj si nevinného a pozoruj spravodlivého, *

lebo budúcnosť patrí pokojamilovným.

Ale nespravodlivci všetci vyhynú *

a potomstvo bezbožných bude vyhubené.

Spása spravodlivých prichádza od Pána, *

on je ich ochrancom v čase súženia.

Pán im pomôže a oslobodí ich, †

vytrhne ich z rúk hriešnikov a zachráni ich, *

lebo sa spoliehajú na neho.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Očakávaj Pána a jeho cesty sa pridŕžaj.

Nauč ma dobrotivosti, múdrosti a poznaniu.

Veď verím tvojej náuke.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Druhej knihy Samuelovej

18, 6-17. 24 – 19, 5

Absolónova smrť a Dávidov žiaľ

V tých dňoch: Ľud vytiahol do poľa proti Izraelu a strhol sa v efraimskom lese boj. Dávidovo vojsko tam porazilo izraelský ľud, a bola to tam veľká pohroma. V ten deň padlo dvadsaťtisíc ľudí. Boj sa tam rozšíril po celej krajine. A oveľa viac bolo tých, ktorých z ľudu pohltil les, ako tých, ktorých v ten deň pohltil meč.

Absolón sa nečakane zjavil pred očami Dávidových sluhov; sedel na mulici. Keď mulica vošla pod veľký košatý dub, zachytil sa hlavou na dube a ostal visieť medzi nebom a zemou; mulica, na ktorej sedel, prešla. Ktosi to videl a oznámil Joabovi: „Videl som Absolóna visieť na dube.“

Joab povedal mužovi, čo mu to oznámil: „Keď si ho videl, prečo si ho nepribodol k zemi? A ja by som ti bol dal desať šeklov striebra a jeden opasok.“ On odpovedal Joabovi: „Ani keby si mi dal na ruku tisíc strieborných, nevystrel by som ruku na kráľovho syna. Veď sme počuli, keď kráľ prikazoval tebe, Abisaimu a Etaimu: ‚Dávajte mi všetci pozor na chlapca Absolóna!‘ A keby som to aj bol neverne urobil proti svojej duši, pred kráľom sa to nedá utajiť a ty by si sa bol postavil proti mne.“ Joab povedal: „Nebudem sa tu s tebou takto baviť.“ Vzal do ruky tri kopije a vrazil ich Absolónovi do srdca, keď sa ešte metal zavesený na dube. Tu pribehlo desať mladíkov, Joabových zbrojnošov, a dobili ho.

Potom Joab zatrúbil na poľnicu a ľud prestal prenasledovať utekajúcich Izraelitov, lebo Joab ľud zadržal. Absolóna vzali a hodili ho v lese do veľkej jamy a navŕšili na neho veľmi veľkú hromadu kameňov. A celý Izrael utiekol do svojich stanov.

Dávid sedel medzi dvoma bránami. Pozorovateľ, čo vyšiel na terasu brány na hradbách, dvihol oči a videl, že beží osamelý človek; zakričal a oznámil to kráľovi. Kráľ povedal: „Ak je sám, je dobrá zvesť v jeho ústach.“ Kým sa ten rýchlo približoval, pozorovateľ videl bežať iného človeka a pozorovateľ zakričal strážcovi brány: „Vidím človeka a beží sám.“ Kráľ povedal: „Aj ten nesie dobrú zvesť.“ Pozorovateľ hovoril: „Zdá sa mi, že ten prvý beží, ako beží Sadokov syn Achimaas.“ Kráľ vravel: „Je to dobrý muž a prichádza s dobrou zvesťou.“

Vtom Achimaas zavolal na kráľa: „Pokoj!“ Poklonil sa kráľovi až tvárou po zem a povedal: „Nech je zvelebený Pán, tvoj Boh, ktorý zovrel ľudí, čo zdvihli svoje ruky proti môjmu pánovi a kráľovi.“ Kráľ sa spýtal: „Má sa mladík Absolón dobre?“ Achimaas odpovedal: „Videl som veľký zmätok, keď Joab poslal kráľovho sluhu a mňa, tvojho sluhu, ale neviem, čo to bolo.“ Kráľ mu povedal: „Odstúp a staň si tamto.“ On odstúpil a stál. Vtom sa zjavil Etiópčan a keď prišiel, povedal: „Dobrú zvesť prinášam, pane, môj kráľ; dnes ti Pán prisúdil právo a vyslobodil ťa z rúk všetkých, čo povstali proti tebe.“ Ale kráľ sa opýtal Etiópčana: „Má sa mladík Absolón dobre?“ Etiópčan mu odvetil: „Nech pochodia ako ten mladík nepriatelia môjho pána a kráľa a všetci, čo zločinne povstali proti nemu.“

Kráľ sa zachvel, vystúpil do siene nad bránou a plakal. Chodil a hovoril: „Syn môj Absolón, syn môj, syn môj Absolón! Radšej som mohol ja zomrieť namiesto teba! Absolón, syn môj, syn môj!“

Joabovi oznámili, že kráľ plače a žiali za svojím synom. A tak sa v ten deň víťazstvo zmenilo na smútok v celom národe, lebo ľud počul v ten deň hovoriť: „Kráľ žiali za svojím synom.“ V ten deň vošiel ľud do mesta kradmo. Tak, ako sa vracia zahanbený ľud, keď uteká z boja. A kráľ si zahalil tvár a kričal veľkým hlasom: „Syn môj Absolón, Absolón, syn môj, syn môj!“

RESPONZÓRIUM

Ž 55, 13a. 14a. 15a; porov. 41, 10b; 2 Sam 19, 1

Keby mi zlorečil môj nepriateľ, to by som ešte vedel zniesť; * Ale ty, človeče, ty si predsa mne roveň, s tebou ma spájal veľmi nežný zväzok, a zdvihol si proti mne pätu.

Kráľ sa zachvel, vystúpil do siene nad bránou a plakal. Chodil a hovoril: Syn môj Absolón, syn môj! * Ale ty, človeče, ty si predsa mne roveň, s tebou ma spájal veľmi nežný zväzok, a zdvihol si proti mne pätu.

DRUHÉ ČÍTANIE

Pracovný preklad:

Z homílie svätého pápeža Jána Pavla Druhého pri svätorečení čínskych mučeníkov

(AAS 92 [2000], 849-850)

Krv mučeníkov dosvedčuje kresťanskú vieru

„Posväť ich pravdou; tvoje slovo je pravda.“ Toto vzývanie, modlitba, ktorou sa Kristus obracia k Otcovi pri Poslednej večeri, zdá sa, že vystupuje zo zástupu svätých a blahoslavených, ktorých Duch Svätý vzbudzuje vo svojej Cirkvi z pokolenia na pokolenie. V dvetisícom roku od začiatku diela vykúpenia, dnes si osvojujeme toto vzývanie, keď máme pred očami príklad svätosti Augustína Zhao Ronga a jeho stodevätnásť spoločníkov, mučeníkov v Číne. Boh Otec „ich posvätil vo svojej láske“ a vyslyšal modlitbu Syna, ktorý, aby mu „získal ľud svätý, rozpäl ruky na kríži, zomrel za nás, a tak zlomil moc smrti a zjavil vzkriesenie“.

Cirkev vzdáva vďaky Pánovi, pretože ju požehnáva a zaplavuje ju svetlom a jasom svätosti týchto synov a dcér Číny. Dievča Anna Wangová, štrnásťročná, odporuje hrozbám mučiteľa, ktorý ju vyzýval, aby odpadla od viery v Krista, a keď sa pokojným duchom pripravovala na sťatie hlavy, povedala: „Brána nebies je otvorená všetkým“ a trikrát šeptala „Ježiš“. A osemnásťročný mladík Xi Guizi tým, ktorí mu odrezali pravú ruku a chystali sa stiahnuť z neho, ešte živého, kožu, nebojácne vykríkol: „Každá časť môjho tela, každá kvapka mojej krvi bude vám opätovne pripomínať, že som kresťanom.“

V tej istej statočnosti a radosti poskytli svedectvo osemdesiati piati Číňania, muži a ženy každého veku a postavenia, kňazi, rehoľnice a v Krista veriaci laici, ktorí potvrdili darom života svoju nezlomnú vernosť voči Kristovi a Cirkvi. To sa stalo v okruhu rozličných storočí a v zložitých a ťažkých časoch dejín Cirkvi v Číne. V tomto zástupe mučeníkov žiaria aj tridsiati traja misionári a misionárky, ktorí opustili predtým svoju vlasť a usilovali sa včleniť do skutočnosti a myslenia Číňanov, pričom s veľkou láskou prevzali charakteristické súvislosti tých krajov v túžbe ohlasovať Krista a slúžiť tomuto ľudu. Ich hroby sú až doteraz tam, aby naznačili definitívnu príslušnosť ich vlasti, ktorú aj napriek ľudským obmedzeniam úprimným srdcom milovali a venovali jej všetky svoje sily. „Nikomu sme neškodili,“ odpovedal biskup František Fogolla miestodržiteľovi, ktorý sa chystal prebodnúť ho vlastným mečom, „naopak, mnohým sme boli osožní.“

RESPONZÓRIUM

Mt 5, 44-45. 48; Lk 6, 27

Milujte svojich nepriateľov, robte dobre tým, čo vás nenávidia, a modlite sa za tých, čo vás prenasledujú a potupujú, * Aby ste boli synmi svojho Otca, ktorý je na nebesiach.

Buďte teda dokonalí, ako je dokonalý váš nebeský Otec. * Aby ste boli synmi svojho Otca, ktorý je na nebesiach.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si vyznaním svätého mučeníka Augustína a jeho spoločníkov obdivuhodným riadením posilnil svoju Cirkev; daj, aby tvoj ľud verný svojmu zverenému poslaniu dosiahol rast slobody a svedčil vo svete o pravde. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky