## 15. september 2024

## SEDEMBOLESTNEJ PANNY MÁRIE, PATRÓNKY SLOVENSKA
slávnosť

Obraz trpiacej Panny Márie pod Pánovým krížom bol nášmu národu odpradávna útechou a posilou v toľkých utrpeniach. Najznámejším pútnickým miestom na počesť Sedembolestnej Panny je šaštínsky chrám, kde sa ona osobitne uctieva. Sem prichádzajú veriaci zo všetkých strán ako synovia a dcéry k svojej milovanej Matke. Pápež Benedikt XIII. roku 1727 rozšíril sviatok Sedembolestnej pre celú Cirkev, čo ešte zvýšilo úctu k nej v našom národe. Pápež Pavol VI. roku 1964 vyznačil šaštínsky mariánsky chrám titulom „basilica minor“ a roku 1966 ustanovil a vyhlásil Sedembolestnú Pannu Máriu za hlavnú patrónku celého Slovenska u Boha.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Stála Matka bolestivá

vedľa kríža ľútostivá,

keď na ňom Syn milý pnel.

Ach, tej Matke prežalostnej,

zarmútenej a bolestnej

sedmorý meč v duši tkvel.

Ó, jak smutná, doráňaná

bola ona požehnaná

Matka Syna Božieho.

Jak plakala a trpela

svätá Matka, keď videla

muky Syna milého.

Ktože by z nás nezaplakal,

keby videl, bolesť aká

je v jej srdci nevinnom.

Kto by nebol rozžialený,

pozorujúc bolesť Ženy,

ako trpí so Synom.

Pre hriech ľudu bezbožného

vidí Syna zmučeného,

jak ho človek zbičoval.

Vidí, že Syn milovaný

dokonáva opustený;

dušu Otcu odovzdal.

Ó, ty, Matka, žriedlo lásky,

nech prežívam bôľ tvoj ťažký

a nech s tebou nariekam.

Nech mi srdce láskou planie

ku Kristovi neprestajne,

veď on je môj Boh a Pán.

Kriste, keď zo sveta vyjdem,

nech skrz tvoju Matku prídem

k slávnej palme víťazstva. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Hľa, služobnica Pána, nech sa mi stane podľa tvojho slova.

Žalm 24
Pán prichádza do chrámu
Kristovi sa otvorili nebeské brány a bol vzatý do neba. (Sv. Irenej)

Pánova je zem i všetko, čo ju napĺňa, *

okruh zeme aj tí, čo bývajú na ňom.

Veď on sám položil jeho základy na moriach *

a upevnil ho na vodách.

Kto smie vystúpiť na vrch Pánov, *

kto smie stáť na jeho mieste posvätnom?

Ten, čo má ruky nevinné a srdce čisté, †

čo nedvíha svoju dušu k márnosti *

a neprisahá falošne.

Taký dostane požehnanie od Pána *

a odmenu od Boha, svojho spasiteľa.

To je pokolenie tých, čo ho hľadajú, *

čo hľadajú tvár Boha Jakubovho.

Zdvihnite, brány, svoje hlavice †

a vyvýšte sa, brány prastaré, *

lebo má vstúpiť kráľ slávy.

Kto je ten kráľ slávy? *

Pán silný a mocný, Pán mocný v boji.

Zdvihnite, brány, svoje hlavice, †

a vyvýšte sa, brány prastaré, *

lebo má vstúpiť kráľ slávy.

Kto je ten kráľ slávy? *

Pán zástupov, to je ten kráľ slávy.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Hľa, služobnica Pána, nech sa mi stane podľa tvojho slova.

Ant. 2 On je ustanovený na znamenie, ktorému budú odporovať.

Žalm 46
Boh – útočište a sila
Dajú mu meno Emanuel, čo v preklade znamená: Boh s nami. (Mt 1, 23)

Boh je naše útočište a sila *

aj najistejšia pomoc v súžení.

Preto sa nebojíme, hoci by sa chvela zem *

a vrchy na dno morské padali.

Nech hučia vody mora a nech sa vzdúvajú *

a vrchy nech sa trasú pod jeho náporom.

Riečne ramená obveseľujú Božie mesto, *

posvätný stánok Najvyššieho.

Nezachveje sa, veď Boh je v jeho strede; *

už od úsvitu mu Boh pomáha.

Národy sa búria, klátia sa kráľovstvá; *

tu zaznie jeho hlas a zem sa roztápa.

S nami je Pán zástupov, *

naším útočišťom je Boh Jakubov.

Poďte a pozrite na diela Pánove, *

aké úžasné veci vykonal na zemi.

Zo všetkých končín zeme odstraňuje vojny, †

láme luky a drúzga oštepy *

a štíty v ohni spaľuje.

Prestaňte už a uznajte, že ja som Boh, *

vyvýšený nad národy, vyvýšený nad zem.

S nami je Pán zástupov, *

naším útočišťom je Boh Jakubov.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. On je ustanovený na znamenie, ktorému budú odporovať.

Ant. 3 Jeho matka zachovávala všetky slová vo svojom srdci.

Žalm 87
Jeruzalem, matka všetkých národov
Jeruzalem, ktorý je hore, to je tá slobodná, ktorá je našou matkou. (Gal 4, 26)

Základy má na posvätných vrchoch; †

brány Siona miluje Pán *

nad všetky stany Jakuba.

Slávne veci sa hovoria o tebe, *

mesto Božie.

Rahab a Babylon pripočítam k tým, čo ma poznajú; †

Filištínci, Týrčania a Etiópčania: *

tí všetci sa tam zrodili.

A o Sione sa bude hovoriť: „Ten i tamten sa na ňom narodil *

a sám Najvyšší mu dal pevné základy.“

Pán zaznačí do knihy národov: *

„Títo sa tam zrodili.“

A spievajú ako pri tanci: *

„V tebe sú všetky moje pramene.“

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Jeho matka zachovávala všetky slová vo svojom srdci.

Zdravas’, Mária, milosti plná.

Pán s tebou.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Listu svätého apoštola Pavla Galaťanom

3, 22 – 4, 7

Skrze vieru sme Božími synmi a dedičmi

Bratia, Písmo uzavrelo všetko pod hriech, aby veriaci dostali prisľúbenie z viery v Ježiša Krista.

No kým neprišla viera, boli sme zajatci pod dozorom zákona pre tú vieru, ktorá sa mala zjaviť. A tak bol zákon naším vychovávateľom pre Krista, aby sme boli ospravedlnení z viery. Ale keď prišla viera, už nepodliehame vychovávateľovi. Veď skrze vieru v Kristovi Ježišovi ste všetci Božími synmi. Lebo všetci, čo ste pokrstení v Kristovi, Krista ste si obliekli. Už niet Žida ani Gréka, niet otroka ani slobodného, niet muža a ženy, lebo vy všetci ste jeden v Kristovi Ježišovi. A keď ste Kristovi, ste Abrahámovým potomstvom a podľa prisľúbenia dedičmi.

Hovorím však: Kým je dedič maloletý, ničím sa nelíši od otroka, hoci je pánom všetkého. Je pod poručníkmi a správcami až do času, ktorý určil otec. Tak aj my, keď sme boli maloletí, slúžili sme podriadení živlom sveta. Ale keď prišla plnosť času, Boh poslal svojho Syna, narodeného zo ženy, narodeného pod zákonom, aby vykúpil tých, čo boli pod zákonom, a aby sme dostali adoptívne synovstvo. Pretože ste synmi, poslal Boh do našich sŕdc Ducha svojho Syna a on volá: „Abba, Otče!“ A tak už nie si otrok, ale syn; a keď syn, tak skrze Boha aj dedič.

RESPONZÓRIUM

Porov. Gal 4, 4-5; Ef 2, 4; Rim 8, 3

Už prišla plnosť času, keď Boh poslal na zem svojho Syna, narodeného z Panny, narodeného pod zákonom, * Aby vykúpil tých, čo boli pod zákonom.

Boh pre svoju nesmiernu lásku, ktorou nás miluje, poslal svojho Syna v tele podobnom hriešnemu. * Aby vykúpil tých, čo boli pod zákonom.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Rečí svätého opáta Bernarda

(Sermo in dom. infra oct. Assumptionis, 14-15: Opera omnia, Edit. Cisterc. 5 [1968], 273-274)

Pri kríži stála matka

Na mučeníctvo Panny nás upozorňuje aj Simeonovo proroctvo, aj samy udalosti Pánovho umučenia. Svätý starec hovorí o malom Ježišovi: „On je ustanovený na znamenie, ktorému budú odporovať, a tvoju vlastnú dušu“ – hovorí zasa Márii – „prenikne meč.“

Tvoju dušu, preblahoslavená matka, naozaj prenikol meč. Veď keby nebol prenikol ju, nebol by prerazil ani telo tvojho Syna. Lebo keď tvoj Ježiš – nás všetkých, ale osobitne tvoj – vydýchol, jeho duše sa vôbec nedotkla neľútostná kopija, ktorá mu otvorila bok – neušetrila ani mŕtveho, hoci jemu už nemohla uškodiť –, ale tvoju dušu prenikla. Jeho duša tam totiž už nebola, ale tvoju nebolo možno odtiaľ odtrhnúť. Tvoju dušu teda prenikla sila bolesti, aby sme právom oslavovali viac ako mučenicu tú, ktorej súcitná spoluúčasť isto prevyšovala pocit telesného utrpenia.

Či nebolo pre teba horšie ako meč slovo: „Žena, hľa, tvoj syn“, ktoré vskutku prebodávalo dušu a prenikalo až po oddelenie duše od ducha? Aká to zámena! Dostávaš Jána za Ježiša, sluhu namiesto Pána, učeníka namiesto Učiteľa, syna Zebedejovho namiesto Syna Božieho, čistého človeka namiesto pravého Boha! Ako by to nepreniklo tvoju najcitlivejšiu dušu, keď už aj naše srdce, hoci je z kameňa a zo železa, rozrýva čo i len spomienka na to.

Nečudujte sa, bratia, keď hovoríme, že Mária bola mučenicou duše. Nech sa čuduje ten, kto zabudol, že Pavol medzi najväčšie hriechy pohanov ráta ich bezcitnosť. To bolo ďaleko od Máriinho srdca, nech je to ďaleko aj od jej služobníkov.

Ale niekto azda povie: „A nevedela vopred, že má zomrieť?“ Bezpochyby vedela. „A nedúfala, že čoskoro vstane z mŕtvych?“ Dúfala a pevne. „A napriek tomu žialila nad ukrižovaným?“ Áno a veľmi. Ináč, ktože si, brat môj, alebo odkiaľ máš tú múdrosť, že sa viac čuduješ spolutrpiacej Márii ako Máriinmu trpiacemu Synovi? On mohol umrieť aj telom a ona nemohla umrieť s ním srdcom? To prvé urobila Kristova láska, od ktorej väčšiu nemal nik; to druhé urobila Máriina láska, po ktorej už inej podobnej nebolo.

RESPONZÓRIUM

Lk 2, 34. 35

On je ustanovený na pád a na povstanie pre mnohých a na znamenie, ktorému budú odporovať, * A tvoju vlastnú dušu prenikne meč.

Stála Matka bolestivá vedľa kríža ľútostivá, keď na ňom Syn milý pnel. * A tvoju vlastnú dušu prenikne meč.

Alebo iné:

Z apoštolského listu Quam pulchra svätého pápeža Pavla Šiesteho

(AAS 57 [1965], pp. 457-458)

Sedembolestnú vzývajú ako patrónku celého Slovenska

Aká krásna, nesmrteľná, tvorivá a víťazná je viera, ktorú sme dostali od Krista Pána! Očividne to dosvedčujú všelijako skúšané a sužované národy, ktoré sa za krutých prenasledovaní utiekali vždy do Božích chrámov k Pánovmu oltáru alebo k oltáru panenskej Bohorodičky a aj teraz sa utiekajú s takou istou dôverou.

Takúto neochvejnú vieru osvedčil v priebehu storočí aj slovenský ľud, vedený učením a príkladom svätého Cyrila a Metoda, a ani dnes od nej neodpadol.

Veľkou útechou mu bola vrúcna úcta k bolestnej Panne čiže k Sedembolestnej, ktorú odpradávna jednomyseľne vzývajú ako Patrónku celého Slovenska. Keď ju potom začali zvlášť uctievať v šaštínskom chráme na území Trnavskej apoštolskej administratúry, náš predchodca blahej pamäti pápež Pius Jedenásty ju roku tisícdeväťstodvadsaťsedem svojou autoritou potvrdil za nebeskú ochrankyňu tejto krajiny. Táto svätyňa je chýrečná, lebo patrí celému slovenskému národu, sústreďujú sa tam viaceré starobylé archidiakonáty a početné púte veriacich aj zo vzdialenejších krajov: prichádzajú pred starodávnu sochu preblahoslavenej Panny Márie Sedembolestnej a vo vrúcnych modlitbách jej vylievajú svoje žiale a strasti. Okrem toho panovníci a králi bohato obdarili tento chrám cenným zariadením a umeleckými dielami. Biskupi zasa, ba aj rímski pápeži ho štedro zahrnuli duchovnými výsadami. Najmä roku tisícosemstošesťdesiatštyri na trojsté výročie založenia tohto chrámu náš predchodca Boží sluha pápež Pius Deviaty popri niektorých odpustkoch ochotne dovolil korunovať sochu Panny Márie.

Aj my sa chceme pričiniť o vzrast úcty k Panne Márii a preukázať slovenskému duchovenstvu a veriacim našu otcovskú lásku, preto týmto listom z plnosti našej apoštolskej moci natrvalo povyšujeme chrám zasvätený Bohu na počesť preblahoslavenej Panny Márie Sedembolestnej v obci Šaštín na hodnosť baziliky minor.

RESPONZÓRIUM

Ž 84, 2. 5; 45, 14

Aké milé sú tvoje príbytky, Pane zástupov; * Blažení tí, čo bývajú v tvojom dome a bez prestania ťa velebia.

Veľmi vznešená je dcéra kráľovská vnútri, jej odevom sú zlaté tkanivá. * Blažení tí, čo bývajú v tvojom dome a bez prestania ťa velebia.

HYMNUS TE DEUM

Teba, Bože, chválime, *

teba, Pane, velebíme,

Teba, večný Otče, *

uctieva celá zem.

Tebe všetci anjeli, *

tebe nebesia i všetky mocnosti,

tebe cherubíni a serafíni *

bez prestania prespevujú:

Svätý, * svätý, * svätý *

Pán, Boh zástupov.

Plné sú nebo i zem *

tvojej veleby a slávy.

Teba oslavuje *

slávny zbor apoštolov;

teba velebí *

veľký počet prorokov;

teba chváli *

vznešený zástup mučeníkov;

teba oslavuje *

svätá Cirkev po celej zemi,

teba, Otče, *

nesmierne velebného,

i tvojho milovaného, *

pravého a jediného Syna,

aj Ducha Svätého, *

Tešiteľa nášho.

Kriste, *

ty si kráľ slávy.

Ty si Otcov Syn *

od večnosti.

Ty si neváhal vstúpiť do života Panny, *

stal si sa človekom, aby si vykúpil človeka.

Ty si zvíťazil nad smrťou *

a otvoril si veriacim nebeské kráľovstvo.

Ty sedíš po pravici Boha *

v sláve svojho Otca.

Veríme, *

že ako sudca ešte raz prídeš.

Preto ťa prosíme, pomáhaj svojim služobníkom, *

ktorých si vykúpil predrahou krvou.

Pripočítaj nás k svojim svätým *

vo večnej sláve.

Táto posledná časť sa môže vynechať.

Zachráň, Pane, svoj ľud *

a žehnaj svojich dedičov.

A spravuj ich *

a vyvýš ich až naveky.

Po všetky dni *

dobrorečíme tebe.

A chválime tvoje meno naveky, *

až na veky večné.

Vo svojej láskavosti, Pane, *

chráň nás v tento deň pred hriechom.

Zmiluj sa, Pane, nad nami, *

zmiluj sa nad nami.

Tvoje milosrdenstvo, Pane, nech je nad nami, *

ako dúfame v teba.

V teba, Pane, som dúfal, *

nebudem zahanbený naveky.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci Bože, ty si dal prebolestnej Matke Márii silu, aby stála pri tvojom ukrižovanom Synovi a spolu s ním trpela; daj, prosíme, aby sme aj my ochotne niesli svoj každodenný kríž v spojení s Kristom, a tak dosiahli účasť na jeho zmŕtvychvstaní. Lebo on je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky